Vídeň je nádherné evropské velkoměsto se spoustou zajímavých památek, které stojí za zhlédnutí. Mezi nejkrásnější patří zámek
Schönbrunn s nádherným parkem, centrum města a
Hofburg, kde naleznete krásné zahrady a pak zámek
Belvedere. Určitě si zaslouží pozornost i
Prater, který figuruje v našem podvědomí jako zábavní park, ale ten zabírá jen malou část skutečného
Prateru. Úžasné a dlouhé procházky můžete podniknout na břehu
Dunaje a na
Dunajském ostrově, kde můžete jezdit na kolech, bruslích i s kočárkem. Určitě stojí zato i výlet na
Leopoldsberg, ze kterého je nádherný výhled na Vídeň. Nevynechte ani
Hundertewasserhaus a
Stephansdom a za pozornost stojí i
Gasometer. Při špatném počasí můžete navštívit
Haus des Meeres - expozici nejen mořských živočichů. Pokud toužíte po zeleni a dětských hřištích navštivte
Türkenschanzpark.
Co se týče cestování po Vídni, můžete využít velmi dobrou síť městské dopravy. Ta je přehledná a doveze Vás téměř všude. Můžete využít tramvaje, autobusy, U-Bahn a Schnellbahn.
Jako turisté můžete využít 8 denní jízdenku, která stojí 24 Euro (využívali jsme ji v květnu 2005). Každý den si označíte 1 obdélníček a jezdíte a jezdíte. Na tuto jízdenku může jet tolik osob, kolik políček je označeno. Takže například 2 osoby 4 dny. Celkem se to vyplatí, protože jízdné ve Vídni není nejlevnější.
Velká výhoda oproti naší republice je ta, že téměř vše je bezbariérové. Autobusy i tramvaje až na výjimky.
Starší typy tramvají jsou bariérové a nastupuje se vpředu u řidiče. Vstup je velmi úzký a tak s větším kočárkem je problém. Na tramvaje ani busy se nemává jako u nás. U nových tramvají se nastupuje do libovolných dveří. U busů většinou doprostřed.
V U-Bahnu je to podle podle typu. U některých můžete nastoupit kamkoliv, u jiných podle označení. Téměř vždy musíte mačkat tlačítko nebo zatáhnout za páky, aby se Vám otevřely dveře. Ale to už pro nás není žádná novinka. Vše je značeno přehledně a tak se těžko spletete. Všude jsou buď výtahy nebo najedete přímo po nájezdové rampě. Nedoporučuji využívat s kočárkem eskalátory, ale pouze výtahy. Jednou jsme použili eskalátor a dostali se do slepé uličky.
V tramvajích a busech jsou jakési pásy na zabezpečení kočárku. Připravte se na to, že se Vám spíše vyjímečně stane, že Vám někdo dá s kočárkem přednost nebo, že Vás pustí s dítětem v náruči sednout.
Cestovali jsme po Vídni s dvouletým dítětem téměř týden a většinou v naprosté pohodě. Jediné, kde jsme měli problémy dostat se do vozu, bylo na stanici Westbanhof na lince U6. Tam bylo vždy lidí jak na oslavách prvního Máje a vždy jsme museli dlouho čekat než jsme se propracovali do přední linie.
V dalších článcích Vám přiblížím pamětihodnosti a zajímavosti Vídně.
Autor: Katka